Архітектурно-планувальні адаптації історичних міських ландшафтів: від традиційних медин до стійких вулиць у спекотному кліматі - Аль Еччейх Ель Алауї, Дуаа (Сучасні проблеми Архітектури та Містобудування, 2025)
У цій статті досліджуються архітектурні та планувальні адаптації історичних міських ландшафтів, зосереджуючись на перетворенні традиційних медин у сучасне стійке середовище в умовах спекотного клімату. Міські елементи, такі як компактні планування вулиць, дизайн житла, сади, фонтани, стіни та арки, зазнали значної еволюції, відображаючи баланс між збереженням культурної спадщини та вимогами сучасного міського життя. Це дослідження висвітлює те, як історичні моделі, призначені для пасивного охолодження, соціальної взаємодії та екологічної гармонії, переосмислюються за допомогою сучасних матеріалів, технологій та підходів до планування. Інтегруючи екологічні стратегії, культурну ідентичність та інноваційні методи, ці міські адаптації спрямовані на підвищення функціональності, теплового комфорту та стійкості, одночасно вирішуючи проблеми, пов'язані зі швидкою урбанізацією та зміною клімату. Тематичні дослідження з Північної Африки, зокрема Марокко, демонструють, як традиційні міські форми адаптуються для включення зеленої інфраструктури, енергоефективних систем та сталого управління водними ресурсами. Візуальні порівняння ілюструють, як архітектурні елементи ручної роботи, складні планування та символічні сади перетворюються на функціональні, але культурно значущі сучасні міські простори. У дослідженні наголошується на багатовимірних перевагах цих перетворень, включаючи зменшення забруднення, енергоефективність, сприяння біорізноманіттю та покращення фізичного та психічного здоров'я. Ці результати підкреслюють критично важливу роль культурної спадщини у досягненні сталості та стійкості міст у спекотному кліматі. Це дослідження завершується дієвими рекомендаціями для міських планувальників та політиків щодо використання історичних моделей як основи для вирішення проблем сучасної урбанізації. Поєднуючи традиційні знання з інноваційними рішеннями, дослідження сприяє створенню адаптивних, придатних для життя та сталих міст, які вшановують свою культурну спадщину, задовольняючи майбутні потреби.