СЦЕНАРНІ МЕТОДИ ФОРМУВАННЯ СТАЛОЇ АРХІТЕКТУРИ БАГАТОКВАРТИРНИХ ЖИТЛОВИХ БУДИНКІВ - Buravchenko, Serhii (Сучасні проблеми Архітектури та Містобудування, 2020)
статтю присвячено проблемі запобігання прискореного морального старіння багатоквартирного житла. Формуванню сталої архітектури житла будуть сприяти підвищення адаптивності і трансформативності архітектурно-планувальних рішень такого житла. Мета дослідження – визначення особливостей використання сценарних методів у формуванні сталої архітектури багатоквартирного житла. Сценарії тенденцій розвитку ринку житла важко відслідковувати методами екстраполяції. Такі сценарії повинні створюватися на варіантній основі. Поширення сценарних методів в архітектурі призводить до перетворення сучасної типології будівель в альтернативну методологію їх формування, основану на використанні моделей змін у часі. Сценарії можливих змін в архітектурі житла класифіковані такими чином: можливість поділу базових квартир на частини, що стають самостійними малогабаритними квартирами; оптимальні для масового житла розміри квартир і квартири підвищеної комфортності, що забезпечуються можливістю об’єднання окремих квартир меншого розміру; варіанти, що реалізують можливість внутрішньої трансформації окремих житлових чарунок із зменшенням кількості кімнат, або навпаки - із збільшенням розмірів кімнат при зменшенні їх кількості у квартирі; перетворення окремих квартир на перших поверхах в нежитлові приміщення із розбиранням внутрішніх перегородок і переплануванням простору; можливість створення великих зальних просторів на першому, проміжному або верхньому поверсі. Методи створення адаптивної архітектури житла знаходяться в рамках актуального світового руху із формування сталої архітектури (sustainable architecture), яка буде в ході ретельного прогнозування і проектування розрахована на відповідність функціонального призначення частин будинку змінним потребам. Адаптивність квартир до різних сценаріїв розвитку сімей залежить від обраної конструктивної системи житлового будинку. Проаналізовано можливості трансформації простору квартири з урахуванням планувальних чарунок з різним широким кроком несучих стін (кроки:6, 6.6, 7.2, 9 м). Ці дослідження, що проводилися ще на попередньому етапі розвитку архітектури, ще й досі є актуальними, тому що архітектори навіть при використанні каркасних систем будинків продовжують проектувати житло головним чином на підставі сьогоденної кон’юнктури продажів без урахуванням прогнозованих змін.